AZ IGENEMBER
Fordította: Verdike szcsabika@yahoo.com
ISMERETLEN HIVÓ
Nem.
A nem azt jelenti, hogy "nem".
- Bon Jour. - Carl, tudom, hogy te vagy.
Szia, haver.
Éppen fel akartalak hívni. Hát nem érdekes?
Épp a számodhoz jutottam, készen, hogy megnyomjam a hívás gombot.
- Elrejtetted a számod? - Igen, különben sose vennéd fel.
- Szóval... mizújs? - Hát itt né... otthon téblábolok...
- Ugye, megkaptad az üzenetemet? - Mit? Üzenetet? Melyiket?
Hogy este kiruccanjunk valahova...
Hé ember, ez klasszul szól, bárcsak tudnék menni.
De nem tudok, teljesen kicsúsztam az időből, érted ugye?
Nem, nem értem. Egyáltalán.
Van néhány dolog, amit muszáj elintéznem.
Bármelyik másik este jó lett volna. A fenébe bele!
- Dolog? Miféle dolog? - Egy dolog. Tudod? Egy dolog.
Ha itt lenne előttem el tudnám mondani.
- De tudom, hogy egy dolog. - Egy dolog...
Nos, nem hinném, hogy bármilyen dolog is be lenne írva a hamis határidőnaplódba.
Nem is bármilyenek. Különleges dolgok.
Különleges dolgok? Például sorbaállás a videokölcsönzőkben?
Micsoda? Miről beszélsz?
Nem a videokölcsönzőben vagyok, hanem otthon.
Látlak, Carl. Épp a bejárat előtt állok.
- Az nem én vagyok. - Nem?
Tudom, mi történik. Van egy alak, aki nagyon hasonlít rám
és elég gyakran jár ugyanabba a kölcsönzőbe, mint én.
Biztosan őt látod most.
Ez bámulatos, mert amikor beszél pont úgy mozog a szája, mint a tiéd.
Carl, tudom, hogy most csak tátogsz.
Carl, gyere ki.
- Tudom, hogy nem beszélsz. - Tessék?
- Carl! - Rendben!
- Nézzétek ki van itt! - Te itt?
Nem hiszem el. Ez valóban Carl Allen.
Nem hittem volna, hogy megérem ezt a napot.
Eltűntél a felszínről öreg cowboy.
Nem, csak sok a dolgom, egy csomó elintézni való.
Sok minden függőben van, eléggé lefoglal.
- Érted? - Értem én testvérem.
Nagyon akartuk, hogy te is itt legyél Carl, mert van egy bejelentésünk.
Drágám, mutasd meg.
- Ime! - Eljegyeztük egymást!
Istenem, bravó!
- Nagy lépés, mi? - Igen, egy hatalmas!
Gyorsan mozogtok, ez rendben van.
Mennyi idő telt el, hat hónap?
- Nem. - Két év.
Ja, akkor most már ideje volt.
Szóval... 21-én lesz a megünneplése, ingyen piával.
Gazember, te mindig tudod, mi kell nekem.
- Carl, számíthatunk rád? - Persze, majd elintézem.
- Mit kell elintézni? - Egek, nézd ki van itt!
Ennek nem dőlök be. Carl, mit kell elintézni?
Carl, a pia ingyenes. Mi a probléma?
- Nem viccelek, Stephanie ül a bárnál. - Az a Stephanie?
Igen, a volt feleségem biztosan ott van.
Egek, az tényleg Stephanie.
Úgy tűnik valakivel együtt van.
Igen, és jól érzik magukat. Jó neki...
Nicsak, egymást tapizzák, hát nem csodálatos?
- Mennyire örülök, hogy idejöttem. - Csend!
- Tudjátok mit? Nekem most mennem kell. - Nem.
Nem. Carl, maradni fogsz.
Már három éve. Nem léphetsz le mindig amikor ő feltűnik.
Nincs köze ehhez. Ebben nincs benne... Stephanie!
Carl!
- Peter... - Stephanie, fiúk.
Szia.
- A barátom, Ted. - Szia.
- Nem hinném, hogy már... - Nem, én sem hinném, hogy...
- Már mész? - Sajnos igen. Rossz időzítés.
- Kár, hogy alig most értetek ide. - Dehát te is alig jöttél, Carl.
Igen, de neki van egy... dolga...
Igen, dolgom van és időm nincs.
Fogytán van, és mint tudjátok az idő értékes.
Szóval, én most elmegyek.
Nem úgy jött ki, ahogy szerettem volna. Egye fene...
Viszlát, fiúk.
- Óh, Tillie. - Jó reggelt, Carl.
Nem jön át hozzám reggelizni? Jól hangzik, de nem tudok.
- Egy kis gabonapehely... némi joghurt... - Nem tudok.
Mit szól egy pirítóshoz?
Munkába kell mennem, de azért köszönöm.
Este koncert lesz. Ugorjon be!
Maga veszít. Helló, mit szólna... Áh, maga az.
- Kitalálom: a válasz ezúttal is "nem". - Igen.
- Igen? - Nem, én a "nem"- edre mondtam igent.
Áh... értem.
perzsafelesegkereso.com Nem, köszönöm.
Jelmezbál. Igen... nem.
Óh, jaj.
Ismét kezdődik.
Carl Allen feladatteljesítésre jelentkezett?
Nem vagyok katona, Norman.
A pénzügyi fronton harcoló katona vagy.
Norman, hívás az 1-es vonalon.
Nyugodtabban beszélhetsz a csendes irodádból.
Áh dehogy, felveszem itt.
Elkapta Normant.
Ez biztos? Mert...
Rendben.
Ahogy óhajtja.
Emlékszel arról az előreléptetésről, amelyről beszéltünk?
- Igen. - Nem fog megtörténni.
Próbáltam harcolni érted, most is a telefonon,
de ők inkább Dean Coe-t választották. - Nem is érdekel.
Nem is akartam annyira,
de gondoltam, hogy öt év után én lennék a logikus választás...
Nézd, örülhetsz annak, hogy nem kaptál útilaput a talpadra.
Tudod, ez mit jelent?
Kirúgást?
Honnan tudod? Még mondtam ezt neked?
Nem, ez egy elég gyakori kifejezés.
A haveri körömben... én találtam ki.
Igen, kapnak rá az emberek.
Ez talán felvidít. Bulit tartok nálam otthon.
Vicces kalapokkal és/vagy parókákkal.
Ember!
Kár, hogy épp városok kívül leszek.
- Nem is tudod melyik nap lesz. - Melyik nap?
- Pénteken. - Nem leszek a városban.
Ezt velem egyszerre mondtad ki.
Mintha mindegy lett volna, hogy én mit mondok.
Elismerem, hogy kissé rosszul megy az üzlet.
Kis korcsolyaüzlet vagyunk kevesen keresnek meg.
Inkább az olyan nagyokhoz mennek, mint a "Big 5", "Sport Chalet".
De a terveim forradalmasíthatják a görkorcsolyaipart.
Tudom ezt, Marc...
- De nincsenek ingatlanjaid. - Semmi.
- A hitelképességed... - Rossz...
Nem szeretnék kétségbeesettnek tűnni, de nemigen maradt más választásom.
ELUTASÍTVA
ISMERETLEN HÍVÁÉs Mellőzd
Carl! Rég nem láttalak.
Nick Lane? Szia.
- Nem ennél a banknál dolgozol? - De igen.
Csak kijöttem bevágni az uzsonnámat, Van egy ilyenem is.
- Biztosan már vezetőállásban vagy. - Lehettem volna.
Kaptam néhány ajánlatot, de nem akartam bekötni a fejem.
- Hogy van Stephanie? - Te jó...
ég!
Jól van. És te mit még csináltál?
Összejártam a bolygót. Éltem. Megmásztam a Kilimandzsárót.
Denevért ettem Laoszban, Tehénbe lőttem egy páncélököllel...
Ez utóbbira nem vagyok büszke. De megtettem, ember!
- Elég nagy őrültségnek hangzik. - De szeretnéd tudni a titkomat?
"Igenember" lettem.
Az "igen" szó megváltoztatta az életem. Tessék.
Nem, köszönöm. Jól vagyok.
"Jól". Azzal a szóval kitörölheted a feneked.
Rendben.
Te nem akarsz itt dolgozni, Carl.
De igen.
De nem.
Miért nem veszed ezt a követ, eldobod és betöröd a bank ablakát?
- Nem, köszönöm. - Kérdezd meg, hogy én akarom-e?
- Be akarod törni a bank ablakát? - Igen!
- Megbolondultál? - Menj el a szemináriumra, Carl!
Carl, éld az életed! Nem bánod meg!
ISMERETLEN HÍVÓ Elutasít
- Akarod látni a bandámat? - Nem.
Sajnálom. ELUTASÍTVA
- Halló. - Stephanie?
- Carl! - Igen, én vagyok.
Csak úgy felhívtalak. Azt hiszem hiányzol. Furcsa, mi?
Igen, Carl. Teddel éppen csónakkirándulásra indulunk.
Óh, ez nagyszerű.
Jó neked! Jó neked!
Te jó ég, Pete! Nem vagyok itthon vagy foglalt vagyok.
Gyerünk, a felét már levágtad. Pattintsd le onnan!
Pete? Szevasz!
- Merre jártál? - Szándékosan mellőzöl?
Tessék?
Esküszöm, nem... Elvesztettem a telefonomat.
Ugyan már.
- Megvan. - Igen, megvan.
Tudod mit, haver? Lekésted az eljegyzési bulimat.
Óh, nem!
Fenébe! Viccelsz, ugye? Az ma este volt?
Sajnálom haver, teljesen kiment a fejemből.
Nézd, elégtételt veszek, igérem. Esküszöm, válassz egy napot,
amelyiket csak akarod, kimegyünk és "bevracskolunk".
- Az meg mit jelent? - Nem tudom.
Ez nem egy báros ivászat volt, Carl, ez volt az eljegyzési bulim.
- Csak egyszer nősülsz meg. - Hát én mégegyszer biztos nem fogok.
Tudom, Carl. Tudom, hogy Stephanie elhagyott,
s tudom, hogy emiatt bekeseredtél,
de most nem rólad van szó, hanem rólam.
Mikor érezted utoljára jól magad? Mindig csak kifogásokat keresel..
"Nem akarom lekötelezni magam", "Nem akarom lekötni magam".
Legalább meg tudod mondani a menyasszonyom családnevét?
Persze! Fisher... Fishman.
- Várj... Fishwall. - Fishwall?
- Szerinted az ő neve: Lucy Fishwall? - Nem, ez rossz...
- A neve Burns. - Burns?
A neve Lucy Burns, Carl. És ezt kapd ki:
Nem tetszik neki a legjobb barátom.
Kerestem is az okokat, ami miatt szerethetne. És tudod mit?
- Nem találtam egyet sem. - Pete, én...
Nem akarok egy kifogást sem hallani többet, Carl! Jesszusom!
Csinálj amit akarsz. De ha nem változol meg, egyedül maradsz.
Egyedül, Carl! Egyedül!
Szia, Carl.
Rooney, gyere egy pillanatra.
Nem furcsa, ahogy Carl kinéz?
Úgy tűnik nekem, vagy tényleg rossz bőrben van?
Nem. Ugyanolyan, mint máskor.
Nem is tudom. De most pont úgy néz ki, mint egy hulla.
Elég ritkán látom, úgyhogy nehéz megkülönböztetnem.
Hát ebben igazad van.
Nemigen élt.
Nem is volt jóbarát. Nem volt jó semmire.
Van még sör a hütőben?
Sajnálom, nincs. Ez volt az utolsó.
Na ettől begurultam.
Hamarosan kezdünk. Kérjük, foglaljanak helyet.
Carl! Hé, Carl!
- Carl! Hé, Carl! - Szevasz, Nick.
- Eljöttél, ember! - Ülj le ide.
Tudtam, hogy eljössz!
Kiolvastam a szemedből, ember! Ezt élvezni fogod!
Terrence egy zseni! Meghódítja az egész termet.
Olyan, mint egy agygránát.
- Nem hinném, hogy ezt akarom. - Igen... de ezúttal szükséged van rá.
Azért vagy itt.
Elkéne kezdj "igent" mondani. Akarom mondani, bármire.
Kezdődik.
Élet.
Mindannyian éljük.
Vagy...
Ez kemény.
A változás a lelkiismeretből ered.
De honnan ered a lelkiismeret?
Kivülről.
És hogyan ellenőrizzük azt, ami kinn van?
Egyetlen egy szóval...
És melyik az a szó?
IGEN!
A kulcsszó: "igen"!
Igen! Igen! Igen!
Mondjátok egy milliószor!
Mondjátok még egy milliószor!
És a szó, amit két milliószor mondtatok, az...
IGEN!
Szeretném, ha meghívnátok az "igent" az életetekbe.
Mert... igennel fog felelni.
Mikor igent mondtok valamire,
elfogadjátok a lehetőségeket.
Magatokba gyűjtitek az életenergiát,
és kirekesztitek a salakot.
Mielőtt elkezdenénk,
szeretném köszönteni az újonnan jötteket.
- Ki van itt elsőízben? - Ő az!
Ez a férfi itt! Ő új.
- Itt! - Jesszus...
Gyere ide jövendőbeli "igenember"!
Azt hiszem, inkább maradok egyszerű nézőnek.
Nem lehetsz egyszerű nézője az életnek, barátom.
- Most gyere ide fel. - Nem, köszönöm, itt megleszek.
Tessék? Mit mondott?
- Azt mondtam, itt megleszek. - És azelőtt?
"Köszönöm"?
Még egy kicsit vissza...
- Nem... - "Nemember", "Nemember", "Nemember"!
Rendben van.
Ha a hegy nem akar Terrence-hez jönni...
akkor Terrence megy a hegyhez.
Mi a neve?
Carl.
Kitalálom, Carl:
Ugye valaki meggyőzte hogy ma este idejöjjön?
- Igen. - IGEN!
És még nem tudja biztosan hogy jól cselekedett?
- Nem. - "Nemember", "Nemember", "Nemember"!
Maga halott, Carl.
Nemet mondassz az életre, ennélfogva nem élsz.
Kifogásokkal halmozod el a körülötted élőkek,
és saját magadat is.
Zsákutcába kerültél a munkáddal is, pedig évek óta űzöd.
Nincs barátnőd.
Semmi olyasmi, ami legalább hasonlítana egy barátnőre.
Elvesztetted életed szerelmét,
mert ő nem élhet valakivel, aki a saját életét sem éli.
A legtöbb éjszakán annyira unott vagy
hogy még a maszturbálás szükségét sem érzed.
Igazam van, Carl?
Voltak némi gondjaim.
Teszünk most egy fogadalmat.
Akarsz egy fogadalmat tenni?
- A válasz "igen", Carl. - IGEN!
Amint kilépsz ebből az épületből,
ahányszor csak egy alkalom adódik,
bármi is legyen az...
igent fogsz mondani. - IGEN!
És mi van, ha...
a másik...
szót mondom?
Teszel egy igéreted magadnak.
És amikor saját igéreted sem tartod be,
a dolgok kissé kockázatossá válnak.
Mi legyen, Carl?
Készen állsz az eskűtételre?
- Igen. - IGEN!
Mégegyszer.
- Igen. - IGEN!
- Mondd mégegyszer! - Igen!
- Győzzél meg! - Igen, igen, igen!
IGEN!
- Íme, itt van! - Nagyszerű volt.
- Köszönöm. - Meggyőző duma volt, mi?
Örülünk, hogy most már velünk van.
Szóval, megteszed?
- Nem tudom, talán. - Furcsa.
Nem is tudtam, hogy egy "talán" szemináriumon voltunk.
Hé, haver.
Klassz kocsid van.
Nem vinnél el az Elysian-parkig?
Igen!
Persze, hogy igen. Ugye, Carl?
Igen, miért ne?
Igen!
Ezt nem bánod meg, Carl!
Használhatom a telefonodat?
Gyerünk, ember, gyerünk!
Jó lesz itt vagy menjek tovább? Vagy számít egyáltalán?
Egy pillanat, mert már a gondolataimat sem hallom.
Még egy kicsit, annál a dombnál jó lesz.
Mondhatod.
Na, itt pont jó lesz.
Rendben. Igen.
Mi? Halló? Halló?
A francba, haver. Lemerültél.
Nagyszerű.
Kösz.
Köszönöm, haver.
Rendes tőled, hogy elhoztál. A legtöbben nemet mondtak volna.
De az utóbbi időben annál a szállodánál mindig szerencsém volt.
Szóra sem érdemes. Jó éjszakát.
Kölcsön tudna adni pár dollárt?
Rendben.
Kölcsönadhatok.
Tessék, itt van.
Jó sok pénzed van. Megkaphatnám az egészet?
Persze.
Mind a tiéd.
Légy áldott, ember!
Gyerünk...
Tökéletes.
"Carl, nem akarod az egész pénzed egy hajléktalannak adni?"
"Igen, akarom".
"És mit szólsz, lemerítheti a telefonodat,"
"hogy ne tudj hívni segítséget ha kifogy a benzined?"
"Tudod mit. Ez egy kibaszottul jó ötlet!"
"Nem volna kedved egy éjszakai sétához a dombok közt,"
"hogy a Manson család legyilkolhasson?"
"Egy cseppet sem zavarna!"
Gyerünk már.
HITEL NYOMJON IGENT VAGY NEMET
"Igen" az egyetlen opcióm.
"Volna kedved cipelni egy tízkilós, teli kanisztert"
"át egy óriási dombon egészen a kocsidig?"
"Óh, megtehetném? Tényleg, megtehetném?"
Szerencsét hoz.
Szia.
- Csak nem fotóztál le? - Talán.
Kifogyott a benzined?
Talán.
Szar ügy.
Múlt héten én is megjártam.
Mikor épp egy hajléktalant vittél haza jó messzire,
s aki lemerítette a telefonod, hogy ne tudj segítséget hívni?
Nem. De feltételezem, hogy veled ez történt.
Nem. Miből gondolod?
- Lemerítette a telefonod? - Igen.
Úgy tűnik a világ legnépszerűbb hajléktalanja volt.
Sok ismerőssel. Jó volt ezt látni.
És örülök, hogy én is részese lehettem.
- Akkor most jól érzed magad. - Igen, így igaz.
Ráadásul jól jön egy kis testmozgás is.
Akarod, hogy elvigyelek?
Azon az izén?
Túl gyorsan hajtok?
Nem. Inkább azt mondanám, hogy túl lassan.
Ha baleseteznénk, legalább meghalnék.
Nem szeretném, hogy mesterségesen tartsanak életben.
- Mit csinálsz? - Egy fotót. Mosolyogj!
- Nem látok semmit! Megvakultam! - Én is! Hát nem nagyszerű?
Na, így már jobb.
- Köszönöm mégegyszer, hogy elhoztál. - Nagyon szívesen.
Remélem hamarosan visszatér arcodba a szín.
Jobban tetszik nekem négy keréken.
Tényleg? Ki se találtam volna. Úgy tűnt, hogy neked kettő is elég.
Visszakaphatom a sisakom?
Még mindig rajtam van?
Köszi.
- Jól érzed magad? - Igen.
Szeretném ha maradnál, hogy megcsókoljalak.
- Tessék? - Mit mondtál?
Hé, én...
Jó éjszakát.
Igen.
Az "igen" mindig valami jóra vezet.
Soha ne szalaszd el a lehetőségeket.
Bármilyen formában megjelenhet.
Halló.
Carl. Itt a barátod, Norman.
Persze a főnököd is, de inkább barát, mint főnök, nem igaz?
Azt hiszem.
Nézd, szombaton kevés a munkaerő.
Nem tudnál valahogy bejönni?
Persze.
Nincs jobb annál, mint a bankban lenni,
egy gyönyörű szombaton.
Igen... Van ebben a helyben valami varázslatos.
Tetszene, hogy megnöveljem a péniszem méretét?
Persze... nem mintha szükségem lenne rá.
Ez mind a tiéd lehet. IGEN vagy NEM.
perzsafelesegkereso.com
Szia. Faranoosh vagyok.
Te lennél az a férfi, akit keresek?
Azt hiszem.
Elnézést.
- Szeretnék egy üzleti tervet bemutatni. - Milyen téren?
Tortákat készítek hírességek arcmásaival.
- Mickey Rourke! - Nem. Ez Bono.
Igen. Remélem jobb íze van mint Mickey Rourke-nak.
Nos, mi a véleménye?
Azt hiszem, igen.
Egészen finom.
- Torták? - Igen. Én csak...
az ösztöneimre hallgattam, Norm.
Azt mondtad "Norm"!
Maradhatna ez a becenevem?
Igen, azt hiszem.
Kedves. Tetszik a stílusod, Ca'.
- Lehetne ez a te beceneved. - Hát, a Carl így is elég rövid, de...
Látod, ilyen szellemre van itt szükség.
Igen.
- Tudod, mit tettem? - Mit?
Dean Coe kinevezése nem hagyott nyugton.
Úgyhogy szóltam a góréknak:
"Carl lesz előléptetve, pokolba Dean Coe-val".
"Vagy együtt Dean Coe-val, ahogy akarják..."
- Vagy felmondok. - Komolyan? És mit mondtak?
Érdekelte őket a változat a felmondásommal... egy darabig.
- De aztán kiiktattam a lehetőségek közül! - Jó lépés volt.
És azt mondtam, ha látok benned egy kis kezdeményezőkészséget,
előléptethetlek. - Igen. És?
- És ezt teszed! - Igen?
- Igen, az egész torta-ügy. - Igen.
- Beceneveket találsz ki? - Jó.
Tudod mit? Ma reggel felhívtam Dean Coe-t,
hogy megkérdezzem, be tud-e ma jönni. Tudod, mit felelt?
- Hogy nem. - Honnan tudod?
- Hát nincs itt - De te itt vagy, Carl!
Ezért bízlak meg téged a feladattal.
Norman, ez bámulatos!
- Uram, köszönöm! - És megnöveltem a fizetésed is.
Ezentúl 65-öt kapsz.
- Ezret? - Persze, hogy ezret.
Örüljünk egy keveset, gyerünk "testzsef".
Láttad, mit tettem? Egyesítettem a "testvért" a "Józseffel".
"Testzsef"!
Klassz, mi?
Király, Norm!
Ostoba, nagy gazember voltam.
Valószűleg inkább ostoba, mint gazember.
Sajnálom, ott kellett volna lennem a buliban. Komolyan mondom.
Ezt mi is tudjuk, Carl.
Mondom én nektek, a dolgok megváltoztak.
- Szóval mindenre igent kell mondjál? - Igen. Pontosan.
Ahogy mondtad, nem adtam esélyt a lehetőségeknek. De most más vagyok.
És a dolgok is megváltoztak. Mintha megkezdődött, az "igen-korszak".
Rendben van. Akkor használjuk is ki.
Elnézést. Hozna még egy kört? Sőt, nyitunk egy hitelszámlát,
és jóbarátunk, Carl Allen, majd gondoskodik a kiegyenlítéséről.
- Már amennyiben te is benne vagy, haver? - Igen.
- Igen, benne vagyok. - Helyes.
A hétfői ügyemre kellene készüljek, de ezt nem hagyhatom ki.
Hé, te! Még egyet legurítani!
Nektek tényleg tetszik ez az igenes dolog?
Carl, ez király volt!
- Elnézést! Szabad lesz... - Természetesen!
Nem hiszem, hogy ezt kérte, de...
Rágógumiztam én eddig?
- Mi a fenét csinálsz, seggfej? - Hé! Nyugi, nyugi.
Csak egy kis félreértés volt.
Csak igent mondok a lehetőségeknek. Igent kell mondjak az életnek.
Szent eskűt tettem.
Ez így egy kicsit furán szólt.
- Kicsit menjünk ki a levegőre. - Nem, nincs szükség rá...
Jól van ez, jól van. Boldogulok.
Ha nyerek, elviszem azt a szép lányt a bálba.
Mert megérdemli.
Minden szép lány megérdemli, hogy bálba menjen.
Ez olyan szép.
- Ez jól képen vágott! - Majd én vigyázok rád.
- Nem vigyázol senkire. - Bocs, haver. A mi hibánk.
Nem verekedtem hetedikes korom óta!
- Hé! Verekszünk vagy mi? - Igen, verekszünk.
Verekszünk, persze. Akarsz még kapni?
Mert én készen állok, oké?
Hova mentem? Vajon hova mentem?
Hogyan verekedhetsz az ellen, amit nem látsz?
Láttad a "Billy Jack legendáját"?
Mert ha akarom, rávetítem ezt a lábat pont a pofádra.
És semmit nem tehetsz ez ellen.
Próbáljuk csak gyengéden, rendben?
- De a műsor az legyen jó. - Mi?
Először is meg kell szabjuk a szabályokat.
És a szabályok... hogy nincsenek szabályok!
Idióta! Én nem az vagyok akinek gondolsz!
Talán el kellene kezdened.
Azért voltál képen teremtve, mert nem megfelelő a hozzáállásod.
Itt vagyok, faszfej!
Nahát! De vicces!
Te...
- Majdnem kivédtem. - Itt most befejeztük.
Nézd, túl sokat ittunk. Ő túl sokat ivott.
Komolyan, ember. Örülök, hogy ilyesmiben részesülhettem.
Azt hiszem, jó, hogy mi ketten kicsit összemelegedhettünk.
- Hívjál majd fel. - Seggfej!
Megtettem, fiúk!
Vajon eljön az a lány a bálba?
Nem. Nem fogja megtenni.
Rendben, Tillie. Hát itt vagy?
- Szia, Carl. - Miben segíthetek?
Azon tűnődtem, segítesz-e nekem feltenni néhány polcot?
Komolyan?
Rendben. És ezzel meg is lennénk.
- Később találkozunk, Tillie. - Nagyszerű, Carl!
Hova olyan sietősen?
Mit csinálsz?
- Francba, elfelejtettem a bankba menni. - Semmi gond.
Kezdtem feledékennyé válni.
- Megtörténik, az én koromban. - Ne aggódjon miatta.
Valahogyan úgy is meghálálom.
Nekem elég, hogy kisegíthettem a szomszédomat.
Olyan jóképű vagy...
Hogy-hogy lánnyal soha nem látlak?
Hát... nincs komoly kapcsolatom, de járok valakivel.
- Feloldjam belőled a feszültséget? - Tessék?
Tudod te... levezetni a szexuális feszültséget.
Szerintem itt befejeztük.
Nem kell csinálj semmit, Carl. Csak feküdj le,
a többit csak bízd rám.
Nem is tudom mit mondjak. Elakadt a szavam, leblokkoltam.
Ilyesmire nem tudok igent mondani, Till.
- Ugyan már! - De köszönöm az ajánlatot
nekem még lenne némi elintéznivalóm, szóval...
viszlát.
Micsoda szomszédok!
Ez nem igaz!
Terrence azt mondta, így lesz ha nemet mondok.
Ez képtelenség.
Ha nemet akarok mondani, akkor nemet is mondok!
Jó kutyus!
Csak lazíts, a többire ügyelek én.
Uram atyám, nem!
Ezt meg hogyan csinálod?
Jelmezbál.
Öltözzön be kedvenc Harry Potter-szereplődnek.
Persze, Norm.
VÁLASZ EGY MEGHÍVOTTÓL CARL ALLEN ELJÖN.
Mindig is ki akartam próbálni. Igen.
Szóval bármikorra várhatom a leszállítást nyolc és fél hat között?
Jó napot. Lenne pár szabad perce, hogy beszélgessünk
Jézus Krisztus templomáról és az összes szentről?
Igen, jöjjenek be.
- A sütis cserkészlányok! - A cserkészlányok.
Igen! Király!
Hé! Ez tényleg működik!
E nagyszerű, ember! Nagyszerű!
"Szeretne gitárleckéket venni"?
"Elvégezne egy pilótakurzust"?
Igen, szeretnék megtanulni koreaiul.
Király!
Minek nevezett?
Segítene a hajléktalanokon?
Jöjjenek és vegyenek. Tessék.
Maga is akar?
Szerves permetezőanyag forgalmazásával foglalkoznék.
ELFOGADVA.
Következő!
- Szeretné látni... Óh, bocsánat. - Tudod mit? Szeretném!
Keményen álltál a lábadon!
Tessék.
- Helló. Megjöttem. - Nagyszerű.
Igen.
Egy sört kérek.
Az idők hajnalán, egy másik világban...
volt egy együttes...
mi voltunk az az együttes.
És rock'n'rollt énekeltünk...
A bandának több millió rajongója volt...
Nagyszerű csapat volt.
Helló, Jake, Penelope, Rodrigo, Phillip, Zachary.
- Mi vagyunk a Münchausen by Proxy. - Ez nem lehet igaz.
Én kellett volna elhagyjalak.
Ki is vagy te? Ki is vagy te?
Kitekerném nyakad, szembeköpnélek.
Ki is vagy te? Ki is vagy te?
Felőlem halott is lehetnél.
Ki is vagy te? Ki is vagy te?
Megvonom vállal, és kérdem mi következik.
Ki is vagy te? Ki is vagy te?
Találkoztál már Mike Radiannal?
Ő egy hacker.
Segített kitörölni a Myspace oldalam.
És a csapatod honlapját.
És a Facebook oldalát. Jó szörfözést, seggfej!
Ne hívj éjjel 11 után. Többet nem fordul elő,
egyszer megtörtént, megtörtént másodszor,
háromszor is megtörtént, de lehet, hogy négyszer is
lehet, hogy ötször lehet... lehet, hogy hatszor
lehet, hogy hétszer, nem, nem, nem, nem, nem.
Nem vagyok egy szexvonal a késő éjszakában.
Ne hívj éjjel 11 után...
Többet nem fordul elő.
11 előtt egy perccel hívhatsz, de ne hívj éjjel 11 után,
mert szó sem lehet róla.
Kaphatok egy kis vizet?
- Nicsak, a benzin nélküli, randis pasi! - Randiztunk mi már?
Igaz is! Most már emlékszem.
Mit keresel itt?
- Ugye mekkora őrültség? - Hatalmas őrültség!
- Te követsz engem? - Nem. Soha nem tennék ilyet.
Apropó, az új bútordarabod jól látszik az udvarról.
- Szuper... az előadás. - Köszönöm.
Átütő dalszöveg. Te találtad ki azokat?
Saját élettapasztalataim ihletnek meg.
- Iszol valamit? - Nem tehetem. Holnap korán kelek.
- Szóval mennem kell, de... - Komolyan?
Elkísérhetsz a motoromig.
Alapítottunk egy fotós-jogging csoportot,
azok számára, akik igénylik a mozgást, és szeretnének fényképezni is.
Igen, mostanában ez nagyon divatos.
A parkban találkozunk, leszaladunk úgy 8 kilométert,
mindezt reggel hatkor.
Nem keltem fel hat órakor... soha.
- Túl korai! - Igen.
De a legjobb időszak a fotózáshoz.
Szóval énekelsz egy csapatban, szaladgálsz, fotózol...
- Van még valami? - Bármi, amire vágyok.
Önkéntesként dolgozom a hajléktalanok menhelyén,
s néha festegetek is... - Ez szép.
Néha én is jótékonykodom.
És aktképeket is vállaltam, csak hogy tudd.
Ezt jó tudni. Ha valaha szükségem lesz...
Mindenképp, a válaszom "igen", szívesen randizok veled.
Csakhogy nem hívtalak meg.
Kicsit félrevezetett az aktképes kommentárod.
Te hoztad szóba.
Bárki is mondta, kényelmetlen helyzetbe hozott.
Eljönnél holnap a kurzusomra?
Te aztán jól hajtasz rám!
De komolyan, nincs túl korán? Persze, hogy elmennék.
- Rendben. Akkor találkozunk holnap... - Carl.
Allison.
Igen?
Carl, járjuk a klubbokat van egy karton Red Bull-unk.
- Egész éjjel bulizunk. Jössz? - Igen.
Rendben srácok, készen vagytok? Kamerák feltöltve?
- Allison? - Igen?
Kell-e majd a blitz?
Nappali világosságban nem szükséges, Reggie.
Micsoda éjszaka, fiúk! Értetek a nőkhöz, ezt tisztelem.
Hívjatok majd fel a héten. Ezt mégegyszer megcsináljuk!
- Összefutunk és mégegyszer megcsináljuk! - Értelek, haver.
Lee, alig ismerlek, de nagyon közel kerültem hozzád.
Látod milyen közel?
Szia, Allison! Én vagyok, Carl. Itt vagyok.
Allison, itt vagyok.
Allison!
- Kik voltak azok? - Az új barátom, Lee.
Egy "him-növérke". Mennyit szívattam!
Az éjjel kicsit kirúgtunk a hámból. Őrültség volt!
- Tényleg fel vagy dobva. - Megittunk pár Red Bull-t.
Ittál valaha Red Bull-t? Én még soha, tegnap estig, és nagyon tetszett.
Van egy új nyakékem. A sötétben világít.
Most nemigen látszik. Hacsak így nem...
Nem semmi. De a Red Bull nem okoz hirtelen fáradságot is?
Nem, nem, nem hinném. Nem.
Nem.
Miután szaladtunk, kéne igyunk egy Red Bull-t.
Iszol egy Red Bull-t? Én iszok egyet. Ez összesen két Red Bull.
- Jó lenne... - Red Bull.
- Hívj... - Red Bull.
- Azt hiszem... - Red Bull.
Helyes! Sok energia, tetszik!
Emberek, ő Carl. Carl, ők a többiek.
Szevasztok!
Gyerünk! Mozgás!
Carl, jól vagy?
Maradj ott.
De jó!
Nem tudlak követni. Kissé kiszámíthatatlan vagy.
És rejtélyes.
Tudod, Allison, szeretnék fiatalosnak maradni.
Szeretek pörögve élni, minden erőmből. Ha ez nem tetszik, itt kéne befejezni.
Tetszik!
Nem tudom, hogy élnek az emberek, hogy minden nap ugyanazt teszik.
- Inkább lőjj meg. - Fejbe!
Komolyan, volt egy pasim, s el voltam képedve,
mennyire elégedett volt, hogy életét leélheti
egy apró, kis dobozban. - Tudom, ez annyira frusztráló!
Megfognám ezeket az embereket, megráznám őket, mondván: "Ébredjetek!"
"Elpazaroltok egy apró kis dolgot, amit Életnek nevezünk."
- Ez annyira igaz! - Igen.
És mi történt a fiúval az apró dobozban?
Nem ment, hosszú történet.
Ugyanaz, amelyről tegnap is énekeltél?
Talán.
Fiú a dobozból. Érzékeny téma. Ne erőltesd.
Legyen, ha ennyire akarod tudni. Együtt laktunk,
azt hittem ő a kiválasztott, vagy valami ilyesmi,
aztán meglepetésre, ok nélkül véget vetett a kapcsolatnak.
Derült égből villámcsapás. Úgy elment, hogy sohasem láttam.
Nehéz lehetett. Sajnálom.
Legközelebb figyelmeztess, hogy a tényekre koncentrálsz.
- Most kissé mellébeszéltél. - Igyekszem.
Te csak maradj a tényeknél.
Ez nagyon... egészséges ütés volt.
Spontán, belevaló. És fogalma sincs mit csinál.
És nem is érdekli. Teljesen az ellentétem.
Carl, ide adnád a "tululát"?
Persze, Faranoosh.
Ti hogy ismerkedtetek meg?
perzsafelesegkereso.com Elég klassz, nézd meg te is.
- Nekem jegyesem van. - Ja, tényleg.
És te Faranoosh előtt beszélsz Allisonról?
Ne aggódj, alig találkoztunk S tudja, hogy ez nem egy zárt kapcsolat.
- Egyébként meg nem is a zsánerem. - Hallak téged.
Óh, bocsánat Faranoosh.
Nem is találkoztam volna Allisonnal, ha nem mondok igent a hajléktalannak.
És nem lennél egy vak randin egy furcsa iráni nővel.
- Ne vedd magadra, Faranoosh. - Semmi gond.
Nem is tudtam, hogy egy "nememberhez" van szerencsém.
Nem, de nekem így jó. Elvinnéd ezt innen, kérlek?
Lucy! Faranoosh, Lucy. Lucy, Faranoosh.
Szia.
A barátnőim nagyon szemtelenek.
És senki sem ajánlotta fel, hogy bulit szervezzen a menyasszonynak.
Van egy ötletem.
Carl, lenne kedved egy bulit szervezni Lucynak?
Igen! Persze! Miért ne? Ezer örömmel.
Probléma megoldva.
- Tényleg? - Igen.
Köszönöm, Carl.
Köszönöm, ez nagyon kedves tőled.
- Nagyon kedves, Carl. - Köszönöm, Faranoosh.
Elfelejtettem, jelmezt kell keressek nekem, és Allisonnak.
Miféle jelmezt?
Varázslat!
- Csak vicceltem. - Semmi gond, kivédtem.
- Ez igen, jelmez! - Már csak gyerekjelmezek maradtak.
Ő Allison. És a varázspálcája, Magmesaquaea.
- Szia, te Norman kell legyél. - Igen, örülök az ismeretségnek!
Köszönöm, hogy eljöttetek. Gyertek be.
Van étel, ital és rendes emberek, mint ti ketten.
Helyezkedjetek el, őrült egy éjszaka lesz.
Menj oda és bulizz!
- Ugyan már! - Ízlik a mártás?
Van még egy tonnával a Tescóból. Van egy ekluzív tagsági kártyám.
Bárhova bejuthatok vele.
Hatalmas mennyiséget vehetek bármiből, diszkont áron.
Más nem tud egy ilyen kártyát beszerezni?
Nem hinném. De beszélhetnék valakivel, ha érdekel.
Persze, szólj csak az érdekünkben.
Kissé furcsa most hazamenni. Nem igaz?
Én nem hazamegyek.
Nem igazából.
Rendben gyerekek! Ki akarja látni a "Titkok Kamráját"?
Nos, köszönöm, hogy eljöttetek
- Örülök, hogy megismerhettelek. - Én is, köszönöm.
- Így van. - Érkezik...
Az egyikkel kezet adok, a másikkal átölellek.
Köszönöm, hogy elmagyaráztad.
- Rendben van. - Viszlát.
Rendben fiúk. A Hogwarts-expressz beszállásra készen.
Következő megálló, Azkaban!
Akarsz vezetni?
- Egyre jobban vezetsz. - Nem rossz, ugye?
Rendben van, boldogulok.
Van egy ötletem.
- Ezt nem teheted. - Miért? Csak nem félsz?
Siess, jön valaki! Látok valakit, siess!
- Ez őrültség. - Tudom, de klassz.
Ez annyira valótlan.
Teljesen egyetértek.
Mondd, hogy nem kell gyémántgyűrű.
És elégedett leszek.
Mondd, hogy olyan dolgokat akarsz.
Mit pénzért venni nem lehet.
Mert sokat a pénzzel nem törődöm.
Pénzért nem vehetsz szerelmet.
Tudd meg, hogy még senkinek sem engedtem, hogy vezesse a robogómat.
És én eddig senkinek sem engedtem,
hogy a Hollywood Bowl színpadán megcsókoljon..
Jó estét, Los Angeles.
Isten hozta a Hollywood Bowlba. Bud Brownsy-t hallják.
Helló, a legnagyobb rajongód vagyok.
Ez igen, vagyok valaki!
- Ebben nem lennék olyan biztos... - Ugyan, kell legyenek fura rajongóid.
Nem hinném. Annyira nem vagyunk ismertek.
Ne viccelj? Rodrigo, a báros fiúk? Nem éppen megbízhatóak.
Aztán én és a barátaim, ez már 8-9 nagyon instabil embert jelent.
- Ide vajon hányan férnek be? - Hát úgy 17 ezren.
Ez azt jelenti, hogy mindegyikünk meg kell hívjon...
1.800 közeli barátot.
Nem szükséges. A mi zenénk nem annyira népszerű.
De szeretem csinálni. Akárcsak a fotózást.
Tudom, hogy csak rohanás közben készült homályos fotók, de...
Nem mondtam semmit.
Tudod... a világ egy játszótér. És ezt tudod, mikor gyerek vagy,
de valahogy, idővel mindenki elfelejti ezt.
Nagyon tetszik a zenétek.
Állva bárki tud fényképezni.
- Hé! Mit csinálnak? - Fenébe!
- Álljanak meg! - Megálltam!
- Gyerünk, Carl, fuss! - Köszönöm.
- Várj! - Rendben.
- Földre! - Ahogy kívánja!
- Carl, mit csinálsz? Menjünk! - Jó, úgysem tudok minden kérést teljesíteni.
Jó napot mindenkinek!
Egy kis C vitamin, hogy frissen tartson.
Azonnal foglalkozom magukkal! Ossza szét ezeket, rendben?
Micsoda kalap. Csodálatos!
Lee?
Kis bölényem.
- Nem így mondják, ugye? - Carl, volna egy perced?
Tudsz egy kicsit várni, Lee?
Valami gond van, Norm?
Valamit észrevettek odafenn. Jött valaki a Testülettől.
Ne nézz oda! Veled akarnak beszélni.
Azt hiszem arról a sok hitelről van szó, amit engedélyeztél.
Hűha... de legalább szép munka volt.
Most kapom az útilaput, nem? Na de emiatt ne aggódj.
- Biztosan kisül belőle valami jó. - Ebben én is benne vagyok.
- Nem... - De igen. Támogattalak.
- Norm... - Nem érzed?
A "kölcsönök övezetében" vagy. Emlékszel?
- Igen, ott voltam. - Felvigyáztalak.
De attól félek, lebuktunk.
Most mindketten szembe kell nézzünk a tényekkel.
- Menjünk. - Kaphatok egy percet?
Lee, miben sántikálsz? Lehet, hogy ez az utolsó hitelem.
Ez egy Ducatti.
Remélem az emberek így békén hagynak a "hím-növérkével".
- Érted, mire gondolok? - Igen, klassz motor.
Most a jó oldalon vagy, Lee.
Carl!
Wesley T. Parker, a Bray Federal Savings alelnöke.
Örvendek.
Kéthavonta általában 35-40 hitelkérést engedélyeznek.
Te már 561-et engedélyeztél.
Picivel több, mint az átlag.
Még szokatlanabbak a hitelezett pénzösszegek.
Egy 250 dolláros összeg egy bicikliért.
- 600 dollár windsurf-tanfolyamra. - Kipróbálta? Nagyon szórakoztató.
Carl, ez a bank soha nem kölcsönzött ilyen kis pénzeket.
- Meg tudom magyarázni. - Ülj le, Norman.
- Először azt hittem, csőbe húzol minket. - Ilyet soha nem tennék.
Ha lenne lehetőségem megtenném, úgyhogy miért ne tennéd meg te is?
De ahogy jobban megnéztem, rájöttem:
ezek az emberek annyira hálásak hogy vágyaik valóra válnak...
hogy több, mint 99 százalékuk törlesztik a részleteiket.
És mivel ilyen sok hitelt engedélyeztél...
egészel jól hoz a konyhára.
Carl, a mikróhitelek engedélyezése jó ötletnek bizonyult.
Látod, Carl? Kifizetődött.
Carl, mit szólnál, ha elintézném hogy a nagyfiúkkal dolgozz?
A Testületnél?
Nagyszerű! Azt kell mondjam...
A válaszadás előtt beszéljünk csak az anyagiakról.
Mivel csak Carlra van szükségünk, ezt csak vele beszélhetem meg.
Értem.
A nap végéig elvégezzük a szükséges papírmunkát is.
Szép munka volt, Carl. Csapjál bele.
Szinte megütöttelek.
Ez egészen szép. Tetszik a bézs szín.
- Mit gondolsz? - Tetszik.
Menyasszony Bingó?! Az meg milyen?
Olyan mint a közönséges bingó.
Csak sértő dolgokat kell a menyasszonyról mondani.
- Nahát! - Nem, nem lesz Menyasszony Bingó.
- Gyere na! - Nem akarok semmi bonyolultat.
Ki kéne használj minden tapasztalatgyűjtési-lehetőséget.
Nem tűnik bonyolultnak. Bonyolult ez?
Van még sok kérdése? Lenne más dolgom is.
- Máshol kéne ezt megbeszélni. - Semmi gond, beszélek én vele.
Kisasszony... Valami gond van?
Igen.
Gond van.
Itt állok egész nap...
nézem mások eljegyzését, egybekelését, újra meg újra.
Nem igazságos! Velem mi lesz?
Mi lesz Soo-Mi-nel? Eljön az ő ideje is?
Áh, most már értem.
Hamarosan eljön a te időd is.
Látod ezt a hölgyet itt mellettem?
A legjobb barátom jegyese,
és halálosan gyűlöl engem.
Sokat segítenél, ha mindent szórakoztatóvá tennél a számára.
Dolgozzunk egy csapatban? Mit szólsz, Soo-Mi?
Oké!
Nos, a Menyasszonyi Bingó nagyon egyszerű.
Elmagyarázhatom részletesen is ha kívánja.
Nem hiszem el. Egy ember áll a tetőzet szélén.
Úgy tűnik, le akar ugrani! Mit tegyünk?
Mi történik?
Vagyis, valaki öngyilkos akar lenni.
Leugrani.
Mi a fenét néztek?
Ne mutogass rám, haver!
Asszonyom, vigye azt a kutyát onnan!
Barátom, nem mennél egy kicsit arrébb?
- Hívta valaki a rendőrséget? - Igen, de mire ideérnek, ez már halott lesz.
- Valaki meg kéne győzze, hogy leszálljon. - Valaki segítsen neki!
- Barátom... - Ki vagy te?
Ne próbálkozz semmivel!
Öngyilkos akarok lenni, s ebben nem állíthatsz meg.
- Rendben... - Hogy-hogy rendben?
Ja, nem úgy értem, hanem... Adj egy kicsi időt...
Kéne mondjak neked valamit...
Csak nem tudom, hogy mit.
Hogy lehetsz ekkor balfék? Legalább rendőr vagy?
Várjál, na. Gondolkozom.
Várj! Megvan!
Hová mész, ember?
- Hahó? - Ne tedd... Jövök.
A türelem erény.
Mi a fenét csinálsz odabenn?
Szeretném, ha eltávolodnál a szélétől, barátom.
Annyi jó dolog van még, amiért érdemes élni.
És ha sohasem akarsz viszontlátni.
Megértelek.
Mi van?
A dühös fiú egy kicsit bolond.
És van egy fájó titka.
Tudja, hogy sehol nem találja a helyét.
Minden ismerősének oka van rá
hogy mondja...
Hagyd hátra a múltat.
Le kéne onnan szállj, barátom.
Felejtsd el az összes hazugságot, amiben éltél.
És ha sohasem akarsz viszontlátni.
Megértelek.
Megérte...
Kikészítettem az ujjaimat!
- Carl... - Stephanie!
Szia!
Hogy és mint? Mi járatban errefele?
Tahitire utazunk egy hétre. Ted apjának van ott egy kis birtoka.
Száz hektár nem is olyan kevés Legalábbis nem Tahitin.
Láttalak a tévében. Nagyszerű voltál, Carl!
- Csak egy élet, amit meg kellett menteni. - Merre indultál?
A barátnőmmel kell találkozzak, még nem tudom, hova megyünk.
- Komolyan? - Igen. Majd kiválasztunk egy helyet.
Találomra.
Igy érdekesebb. Viszlát.
- Jó bulinak tűnik. - El tudod képzelni?
Nem.
Ha már idáig kellett hozzalak...
Két jegyet a legközelebbi járatra.
Soha nem tettünk még ilyet.
A következő járat, amelyre még vannak helyek...
Lincoln, Nebraska.
- Rendben... - Rendben!
Lincoln, érkezünk!
- Hova menjünk Lincoln, Nebraskában? - Hát... mindenekelőtt oda!
TÁVKÖZLÉSI ÚTTÖRŐK MÚZEUMA
Az első telefondiszpécserek fülhallgatói öt kilót nyomtak.
- Érdekes. - Ezt nézd.
A történelem első telefonhívása.
Nézd a telefont... Kisebb, mint amire számítottam.
Várj, berezeg a telefonom. Ha...lló!
- Mit szólsz ehhez? - Elég szexi.
Mit kell csináljak? Csak...
Így né...
Rendben, jöhet.
Találtam! Találtam! Lehetne mégegyszer?
Mi a gond?
Húsz dollárba fogadok hogy az Oklahoma győz.
- Mike, tedd azt egy tányérra. - Miért, újabban itt laksz?
Igen, tettem egy javaslatot Carlnak, és igent kellett mondjon.
- Hé, az ott nem Carl? - Várj csak.
Nebraskában van.
Most jön csak az igazán érdekes rész.
Mert ha nem vágod le jól a fejeket, akkor minden összekeveredik.
Valaki csőrrel ébred vagy belekbe harap...
Aztán mehetsz a törvényszékre pereskedni.
Van egy ájulásunk, a "fejvágó" részlegen.
Nem hiszem, hogy ekkorát estem.
- Mintha elájultál volna. - Nem, mondtam már, csak elcsúsztam.
- Rendben. Azt hittem a csőrök miatt van. - Ne, kérlek.
Istenem, kezd esni.
Ezt tegyük fel. Gyerünk.
Siess, nincs sok időnk. Fedezéket kell találnunk.
Gyere!
Azt hiszem itt jó lesz!
Allison, jól vagy?
Megsérültél?
Jó...
Mi van?
Nem tudom, azt hiszem szeretlek.
Eddig is szimpatikus voltál,
de most elhatároztam, hogy szeretni foglak.
- Te szeretsz? - Persze.
Szeretlek, mint a...
El sem hiszem. Kissé kínos.
Tudom, hogy őrültségnek tűnik, különösen nekem...
De lehet, hogy visszatérésünk után össze kéne költözzünk.
Komolyan? Tényleg ezt akarod?
- Mit gondolsz? - Hogy mit gondolok? Igen.
- Istenem, töprengtél. - Nem töprengtem.
- Nem töprengtem! - Csak egy buta ötlet volt...
Nem is kellett volna megemlítenem. Túl korai.
Miről beszélsz? Figyelj, kézdezz meg mégegyszer.
- Szeretnél... - Igen!
Ismét töprengtem. Talán lecsökkenthetem a szünetet pár miliszekundumra.
- Hova utaznak ma? - Los Angelesbe.
Csak egy pillanat.
Ezt kéne tegyük minden hétvégén. Összejárhatjuk az egész világot.
Benne vagyok.
- Minden rendben? - Igen, jól vagyok.
Uram, megkérhetjük, hogy velünk jöjjön?
- Tessék? - Csak néhány kérdésünk lenne.
Vicces vagy. Óh, ez nagyszerű.
Maga is benne van? Jól megtréfáltak.
Van egy bolond a terminálnál... "Vörös kód"!
- Szép munka volt. - Menjünk, vicces fiú.
Utálja az országát, Allen úr?
- Tessék? - Utálja Amerikát?
- Nem, persze hogy nem. - Akkor miért akarja megtámadni?
- Tessék? - Azt hiszem összetévesztik valakivel.
Elnézést, talán önnel beszéltem?
Követtük, Allen úr. Tudjuk kicsoda, tudjuk mit tervez.
Ez őrültség. Terroristának hisznek?
Miért vásárolta utolsó pillanatban ezeket a jegyeket?
Spontán vakációzás.
Persze, én is éppen mondtam Tweed ügynöknek,
mennyire szeretnék egyet vakációzni Lincoln, Nebraskában.
Tagja a www.perszafelesegkereso.com honlapnak?
- Igen. - Igen?
- Ki ez? - Faranoosh.
- Nem volt semmi. Meg tudom magyarázni. - Egy magyarázza meg, maga barom.
Banki alkalmazottként ön egy perme- tező-üzlet beindítására adott kölcsönt.
- Mire? Bombákra? - Nem!
- Nemrég repülőleckéket vett? - Igen. De most komolyan!
Miért tanult meg koreaiul? Össze- köttetésben van az észak-koreaiakkal?
- Nem! Miért? - Csak hat hónapot volt házas.
- Ez valami emigrálási trükk? - Meg voltál nősülve?
Igen. De rég volt. És el akartam mondani.
El akartam neki mondani.
Beszéljen, Carl! Ha ez a valódi neve.
Ismertünk egy másik Karlt, akiért nem rajongtunk, nem igaz, Tweed?
Marxnak hívták.
Szeretnék az ügyvédemmel beszélni.
Pár hónapja az ügyfelem részt vett egy motivációs szemináriumon.
És azóta mindenre igennel kellett feleljen,
bármit is kérjenek tőle.
Tehát minden gyanúsnak tűnő tevékenysé- ge, a pilótaleckék, a spontán utazások
annak a következménye, hogy minden lehetőségre igennel kell feleljen.
Nagyon szórakoztató.
- Mindenre igen mondasz? Ez vicc? - Nem az, aminek tűnik...
Valóban. És milyennek tűnt, amikor azt mondtad, hogy szeretsz?
Vajon nem találhatunk egy jobb kiútat ebből a bonyodalomból?
Igen, ezt még meg kell beszéljük. Menjünk ki.
- Ez meleg volt - Mi a fene, Carl?
Ez most komoly? Mindenre igent mondasz?
- Akkor is, ha nem tetszik? - Nem, persze, hogy nem... Csak néha.
Micsoda megkönnyebbülés. Már azt hittem egyfolytában hazudsz.
De csak néha. Milyen nagyszerű.
Szóval nem akartál eljönni a koncertemre. Nem akartál velem kocogni.
- Nem akartál velem utazni. - De igen, az az én ötletem volt.
Mikor kérdeztem, hogy hozzám akarsz-e költözni, azt komolyan gondoltam.
Nem tudtam, mire számítsak, de reméltem, hogy felnőttként
fogod mérlegelni a dolgokat. Tétováztál.
Nemet akartál mondani, de nem tudtál, mert igennel kellett feleljél.
- Ez nem egészen így van. - Honnan tudhatnám, hogy amit tettél,
az nem azért volt, hogy betartsd a fogadalmadat?
Ég veled, Carl.
Nem hiszem el, hogy nem beszéltem neki a házasságomról...
Mekkora idióta voltam! Tudod mit tettem?
Megkért, hogy költözzek hozzá, és tétováztam.
Olyan volt, mint egy "nem". Azonnal igennel kellett volna feleljek.
Elcsesztem mindent. Megszegtem a fogadalmam.
A gond, hogy mindenre igent mondtál anélkül, hogy gondolkozz.
Nem a magadnak tett fogadalom a hibás.
Ez egy fontos fogadalom melyet a világgal kötöttem.
De te itt vagy a földön, Carl, mérlegelheted a dolgokat,
s a döntéseket esetenként külön-külön hozhatod meg.
- Ahogy a normális emberek cselekszenek. - Igen, jó ötlet, el ne felejtsd.
Allison, várj.
- Allison, beszélhetünk egy percet? - Menj innen!
- Messzebbre! - Igenis.
Carl...
Ég veled, Carl...
- Szeretem ezt az ételt. - Én is.
Tényleg? Mi ketten sokban hasonlítunk.
Megint én vagyok.
Pontosabban 15-20 százalékról beszélek,
s ha sikerül ezt véghezvinni...
CARL HÍV
Rendben, átadtam a vezetést.
Most teljesen egyedül repülsz.
Klassz.
Nincs kellemesebb érzés a világon, nemde?
Szia Jake, Rodrigo, Penelope, Phillip, Zachary.
Köszönöm, hogy eljöttetek
egyszerűen, mert saját akaratotokból vagytok itt.
Függetlenül ettől, mindenki más mehet és leugorhat egy hídról.
Allison?
Nem, itt Wes P, nagy C! Rosszkor hívtalak?
Nem, nem, itt lógok errefele!
Rendben, csak érdeklődni akartam, hogy megy a Társulatnál.
Jobb, mint annyi magánember ügyét intézni, nemde?
- Erre nem is nagyon gondoltam. - Egy pillanat!
Wes?
- Hallasz? - Hozd a labdát!
Figyelj, van egy kis munka a számodra.
Bezárunk néhány kirendeltséget, te kéne értesítsd az igazgatókat.
Kirendeltségeket zárnak be?
Melyeket?
Spártaiak vagyunk!
Szia, Norm.
Három üzenete van.
Szia, Carl! Itt Joe Hanssafam beszél!
Norm vagyok! Csak eszedbe akartam juttatni az esti bulit.
Találkozunk ott, barátom. Vétel. Vége.
Carl, Roonts vagyok, köszi hogy kölcsönadtad a kocsidat.
Talán észreveszed, hogy hiányzik az elülső lökhárító.
De ne aggódj, odaadtam a biztosításodat. Megoldódik.
Hagytam egy rakás szennyest a szobádban. Ne feledd, fehérítő nélkül! Szeretlek.
Peter vagyok, biztosan egyedül is boldogulsz,
csak akartam, tudni, hogy Lucy holnapi bulijával minden rendben van.
Nem igazoltad ezt vissza.
- Egyáltalán. - Buli?
- Francba! - Rendben, hívjál fel.
- Sziasztok... - Mi a gond?
Beszélnem kell veletek.
- Miről? - Menjünk be és mindent elmondok.
Meglepetés!
- Egek! - Jó bulizást!
Hogy sikerült ezt összehozni?
Kértem néhány szívességet, bedobtam egy kis pénzt...
Tetszik!
Ő Clark, permetezéssel foglalkozik.
Lee... Ő asszisztens-férfi.
Hozzatok ennek az embernek italt! Már nem sok maradt!
- Süti? - Köszönöm.
- John Goodman! - Nem, ez Alec Baldwin.
Óh, igen... Hasonlít.
Norm, köszönöm, hogy eljöttél, haver.
- Hogyan bírod? - Megvagyok, Carl. Tudod te is...
Napról napra élek.
Van egy barátom, szeretném, ha megismernéd.
Soo-Mi, ő Norm.
Norm, ő Soo-Mi.
Szia.
Szólíthatlak Soo-nak?
Igen.
- Táncolsz? - Szoktam, különféle versenyeken.
Ezt nézd!
- Ez nagyon érdekes! - Igen, és féláron van, tehát...
Ez a legjobb buli, amin valaha voltam.
- Megérdemlitek. - Jól vagy?
- Igen. - Továbbra sem hív vissza?
- Nem... - Mit fogsz tenni?
Nem tudom, talán kitartok a fogadalmam mellett...
És továbbra is mondom az igeneket. Tudom, hogy hülyén hangzik,
de lehet, hogy a sok rossz majd valami jóra vezet.
Nem is hangzik hülyén...
Na jó, talán egy kicsit.
Van kedved holnap a városban vacsorázni?
Igen, de nem azért, mert ezt kell mondjam.
- És mi legyen utána? - Igen...
- Mit szeretnél? - Óh, igen...
- De még mennyire! - Óh uram, én is!
- Másra se gondolok. - Tényleg?
- Szia, édes. - Helló.
Te biztosan Tillie vagy.
Rólad biztosan sokat hallottam.
Hát nem kedves?
Tudna nekem egy kicsit segíteni?
Természetesen, igen... Semmi gond.
Menjünk.
- Halló! - Szia, Carl...
Szia Stephanie, mi a gond?
Hozzám tudsz jönni?
Nagyon összevesztünk és elment.
Nos... Ezek a dolgok maguktól megoldódnak.
Kétlem, most az egyszer tényleg vége.
- Valóban? - Lehet, hogy ennek így kell lennie...
Valami azt súgja, hogy már az elején nem stimmelt minden.
- Tényleg? - Annyira zavart vagyok...
Most éppen én is kissé zavarban vagyok.
- Maradj itt éjszakára! - Steph...
Steph... nem tehetem.
Sajnálom.
Mit akarsz mondani?
Nemet mondok.
Ez most komoly?
Óh, egek!
Ne már...
Nem láttam, hogy tilos parkolni.
- Alig húsz perce vagyok itt. - Sajnálom haver, nem segíthetek.
Nem tudnál te is egyszer elnézőbb lenni?
Nem, ember! Nem, ember! Nem, ember!
Te nem lehetsz valódi!
Papagály...
Terrance, ne ijedjen meg!
Bejövök ennél a növérnél, s ezt nem is palástolja.
Belépett ide... úgy néz ki, mint egy űrlány...
Szerintem csak azért jött, hogy megvizsgálja Carlt.
- A fogadalom. - Jól vagy, barátom?
A fogadalom ellenem fordult.
- Megint hülyeségeket beszél. - Ez nem hülyeség.
De az.
Ő az.
Hála Istennek!
Terrence, fel kell oldanod a fogadalmamat. Kikészít!
Először is, mit kerestél a kocsimban?
Mondtam már, feg kell oldanod a fogadalmamat.
Nincs semmiféle fogadalom, nem is volt soha!
- Csak úgy mondtam. - Csak úgy?
Mondanom kellett valamit, bonyolult eset voltál. Nem akartam szégyent vallani.
Szóval az egész "igen" - es dolog egy nagy baromság?
Nem, csak nem tudod alkalmazni ennyi az egész.
De igen. Mindenre igent mondtam. És bejött...
Nem ez a lényeg. Lehet az elején az volt, de...
De ez csak felvezetés. Hogy valahogy elkezd.
Aztán igent mondasz, de nem mert azt kell, vagy mert a fogadalom kötelez...
hanem mert a lelked mélyén tudod hogy ezt szeretnéd.
Igen.
Igazad van!
Így már érthető.
- Ezt én is mondtam neked. - Nem mondtad.
- De igen. - Nem épp így.
- Nem az ő akcentusával, de... - Kussolj.
Köszönöm, Terrence. Elnézést a kocsidért...
és a fejedért.
- Hány az óra? - Hajnali öt negyven.
Tökéletes.
- Mondtam neki. - Mit számít?
Lefekszem az ágyra, ha netalán visszajön a növér.
- Uram, térjen vissza a szobájába! - Nem!
- Álljon meg! - Kapj el!
Lee, te mit keresel itt?
- Aszisztens vagyok, elfelejtetted? - Hát persze...
- Kölcsönadod a kocsid? - Nincs már meg. Van egy Ducattim.
- Hála néked. - Ducatti...
Mentél még ilyennel? Nagyon erős!
Persze. Sokat vezettem Allison robogóját!
Carl, ez nem ugyanaz! Nagyon figyelmes kell legyél.
Ezekben a micsodákban sok...
az erő.
- Hogy és mint? - Menj utadra.
Nem ártana, ha félreállnál!
- Gazember! - Sajnálom.
Mekkora seggfej.
Carl, mit keresel itt?
Csak azért jöttem, hogy elmondjam... nem akarok veled lakni.
Óh, köszönöm. Milyen ragyogóan lovagias.
Rendben emberek, indulás.
- De szeretnék veled járni! - De én nem! Nem is ismerlek.
Minden igaz volt, amit neked mondtam, kivéve az összeköltözést.
Attól ideges leszek. De ez így normális, az egy fontos döntés.
Nem ugorhatsz fejest egy ilyenbe, anélkül, hogy meggondolnád.
Tudom, mint ahogy te teszel, mindenre mindig csak igent mondasz.
Nem igaz, tudok nemet is mondani, ha kell.
Remek, Carl. Ezt honnan szedted. A háziolvasmányaidból?
Tudom, hogy ennek az elvnek vannak hiányosságai.
Valóban. Nekem nem úgy tűnik.
Ha nem mondok igent, soha nem találkozunk.
Mert a régi Carl úgy gondolta, hogy nem elég jó neked.
Féltem, ha igen mondok és emberekhez közeledek,
előbb-utóbb rájönnek, hogy nem vagyok nekik elegendő.
Nem hittem, hogy tudnék nyújtani nekik valamit.
Most tudom, hogy amit nyújthatnék nekik, az valami... hatalmas.
És veled szeretném ezt megosztani.
- Muszáj ezt?... - Komolyan, haver.
Bocs. Érdekesnek tűnt.
Ha meg is ismertelek volna, nem mertelek volna meghívni sehova.
Teljesen az ellentétem voltál! Egy csomó mindenben benne vagy,
vannak barátaid, rockcsapatban énekelsz, éled az életed!
- Te semmitől sem félsz. - Tényleg azt, hiszed, hogy nem félek?
Ezt miből gondolod? Nagyon sok dologtól félek!
Én is. Úgyhogy akkor inkább féljünk együtt.
Nem tudom, milyen választ vársz tőlem.
Mondjál igent. De csak akkor ha tényleg akarod.
Lehetne egy kicsit gyorsabban. Kezdek fázni.
Vettem észre.
Nos?
- Talán - Óh, na...
- Nem fogom kimondani azt a szót - Oké. A "talán" megfelel.
Tetszik a "talán". Ugyan már, Reggie!
Elnézést, de a bevarrás már nem divat a nadrágokon.
Van valami bevarrás nélkül?
- Soo-Mi, a bevarrás már nem divat! - De besegít, hogy a csomagod jól nézzen ki!
Köszönöm. Soha nem kaptunk ekkora adományt.
Szívesen, de mindez Carlnak köszönhető.
- Jó ember vagy, Carl. - Nem volt nagy dolog.
Ismerek egy csomó embert akik szívesen adományoznak.
Mondjátok egy milliószor!
Mondjátok még egy milliószor!
És a szó, amit két milliószor mondtatok, az...
IGEN!
Te jó ég!
Fordította: Verdike